- Taxien er her! - Mie og Ole, skynd dere!
- Vi kommer for seint til flyet. - Vi er på vei.
- Kommer dere, eller? - Ja, ja.
- Hva med onkel Anders? - Han møter oss på flyplassen.
Per, sett deg lengre inn så det er plass til oss andre.
Alle mann om bord? Kom igjen. Pass på fingrene.
Sommer og sol nå kommer vi!
Ferie!
Familieferie. Se her, barn. Dette er Gran Canaria.
Der nede ligger havet. Der skal vi seile.
Og der nede er selve stranden. Der skal far ligge rett ut.
Og der nede er vårt nesten private basseng.
Her på vår første dag hadde jeg tenkt...
Den som er sist i bassenget... er en taper!
...å gjøre akkurat det vi har lyst til.
Skal du ikke være med i bassenget, Søs?
Nei, jeg skal hente Peter. Han kommer om ti minutter. Vi ses.
Ja, sånn, Per. Jeg trodde det var nok med armringer.
- Denne er ikke til meg. - Så, til den lille damen der.
- Bodil tåler ikke å være i vannet. - I tilfelle hun faller uti.
Bob, bob, bob! Dere to, husk nå avtalen vår.
Ingen telefoner, iPader eller pc-er i løpet av dagen.
- Vi kan vel få ta bilder? - Så bare det.
- Vi må også legge det på Insta. - Niks.
- Vi er på ferie og skal være sammen. - Jeg må bare være på Insta!
- Hva er det for noe tull? - Jentene er opptatt av å se kule ut.
Jeg mister alle følgerne mine hvis jeg ikke poster noe.
- Og gjør det så mye? - Er det et lurespørsmål?
- Ok, dere har ett minutt. - Skynd deg.
Vent litt. Sånn der.
Ok, et til.
Livet er bare så nice her på Gran C.
Når dere har funnet bagasjen, sier jeg hvor dere skal bo.
- Hei, far. - Hei, Per. Koser du deg?
Det er den beste ferien jeg har hatt på ti år.
- Og jeg er enda bare sju. - Kom hit.
Hvor skal dere bo? Vet dere det?
- Peter, sier du? - Han kom fra Paris.
Vi hadde avtalt at han kunne sitte på med deres buss.
Det er bare første dagen. Vi har en hel ferie foran oss.
Kom igjen!
- Lover du det? - Det lover jeg. Fred og ro.
- Vi skal bare kose oss. - Til angrep!
Jeg må bare forstå det. Du er fremdeles i Paris, -
- mens jeg er på Gran Canaria, hvor vi skulle være på ferie sammen?
Det er tre ukers ekstra kurs med alt betalt. En kjempesjanse.
- Hvor lenge har du visst det? - Ikke så lenge.
Men som jeg skrev i mailen... Har du ikke sett mailen min?
- Hvorfor ringte du ikke bare? - Det burde jeg kanskje gjort.
Jeg tenkte at du ville...
At det var viktigere for deg å bli tre uker lenger på den skolen -
- enn å være på ferie med meg. Vi har ikke sett hverandre på to måneder.
- Søs... - Vi ses, Peter. Om en måned.
- Hei på dere! - Hei.
Dere ligner en sånn familie som må være med på vår konkurranse -
- om å bli årets solfamilie.
- Det høres akkurat som vår familie. - Ja. Hva går det ut på?
Hver familie lager en artig film der dere bruker resortets fasiliteter.
Og på lørdag inviterer vi alle til et kjempestort finaleshow, -
- og så må dere lage en liten opptreden.
- Den konkurranse vinner vi enkelt. - Vi er verdens beste familie.
- Det er dessverre ikke noe for oss. - Hva? Far!
Vi er bra nok akkurat som vi er.
Vi trenger ikke å vinne en konkurranse for å vite det.
- Det er bare én familie påmeldt. - Det er bare inntil videre.
Familien Skov vinner hvert år. Ingen gidder å stille opp mot dem.
- Derfor stiller vi heller ikke opp. - De kommer der borte.
- B.B. - Still opp.
Svigermor.
B.B. B.B. B.B...
- Hva er det han sier? - Han sier bebe hele tiden.
- Hva har skjedd med pappa? - Vi prøver å finne ut av det.
- Hva har du gjort av Peter? - Han har sviktet meg.
- Hva? - Det er en lang historie.
Hva er det med pappa? Hvorfor sier han bebe? Ingen har gjort ham noe.
- Etter han så den andre familien. - De så veldig flinke ut.
Flinke?! Barn...
- Vi skal vinne den konkurransen. - Jeg visste du hadde det i deg.
- Vinnerinstinktet. - Hva slags konkurranse? Familie?
Det er faren. Bjørn. B.B. Blære Bjørn.
- Kjenner du ham? - Om jeg kjenner ham?!
Greit, gutter. I dag skal vi helt til topps.
Det er hele veien opp i taket og så ned igjen.
Yes!
Er dere klare på det? Det er bra. Da kjører vi!
Flott, Bjørn. Du stryker til topps. Sånn skal det gjøres.
Niels, du henger litt i den. Kom, Niller. Kom igjen.
- Bjørn er allerede oppe. - Er armene dine kokt spagetti?
Eller liker du kanskje å være en taper?
- Det var slemt sagt. - Og det fortsatte hele skoletiden.
- Det er straffe. - Nei!
- Bjørn, det er straffe. - Jeg gjorde ikke noe!
Nå gjelder det, Spagetti. Du er vår siste sjanse.
- Jeg tror ikke jeg klarer. - Det handler om å være en vinner.
En sånn som meg. Du vil kanskje heller være en taper?
- Nei. - Kom igjen.
- Ok. - Er vi klare?
Hvor var jeg? Hvor var jeg, far, da du trengte meg?
- I Slagelse, så vidt jeg husker. - I Slagelse?
- Var du ikke flink til noe den gang? - Jeg var flink med tall da også.
Men det gjaldt ikke. Jeg vant aldri noe som var viktig.
- Vi vinner den konkurransen for deg. - Blære Bjørn er en ferdig mann.
- Hva skal vi egentlig? - Du har rett. Vi må legge en plan.
Se! Som noe av det første -
- må vi tenke ut en ufeilbarlig vinnerstrategi.
Handler det ikke bare om... Nå ja.
Skal vi ikke bare lage et nummer til finaleshowet som er bare helt rått?
Nei, nei. Ikke bare.
For vi blir også bedømt for den feriefilmen vi skal lage.
Som general og oberst og alt mulig annet, -
- beordrer jeg nå Operasjon Solfamilie å starte -
- i morgen presis klokka 800.
Hvor vi skal finne ut av hva våre konkurrenter vil lage.
Så pent. Husk rubatofølelse.
August, du henger etter. Kom igjen.
August, kom igjen. Nå kommer glissandoen snart.
Det kan vi jo ikke.
Vi går i kobraen og ser frem. Kongekobraen.
- Far sa åtte gjentagelser. - Se etter armen. Og fram.
Olivia, litt mer ekspressivt. Litt mer.
Kom.
Svigermor?
Å.
- Hva har vi? Søs? - Vi har vannski.
- Dykking. - Og dykking, ja.
- Basseng. - Basseng.
- Så er det trening, ballspill. - Og ballspill.
- Og så er det en minizoo. - Jeg tar vannski.
- Har du gjort det før? - Ja, da! Tre ganger på Furesjøen.
- Tre ganger? - Første, eneste og siste gang.
Fantastisk! Da tar du vannski.
Skal vi ikke filme deg med noe annet?
Hvis jeg skal få Blære Bjørn ut av hodet, må jeg slå ham på hans bane.
Ole, ta deg av ballspillene.
Så trenger vi bare stup i bassenget. Og dykking i havet.
- Jeg skal ikke ned på havbunnen. - Da er det avgjort.
Mie gjør noen flotte stup i bassenget.
- Søs må så en tur ned til fiskene. - Hva skal jeg gjøre da?
Du undersøker om det er noe vi kan bruke i den minizooen.
- Onkel Anders, hva med deg selv? - Jeg er general og trener.
Far, du må komme i bedre form så du er klar til de vannskiene.
En, to, ned. En og opp.
Sånn! Bra. Og opp og ned.
Er det ikke selveste konkurrenten vi har her?
Fortsett. Dobbelt tempo.
Nå? Du liker husmorhopp, ser jeg.
Det ser yndig ut. Det ene skal også passe med det andre.
Lykke til med konkurransen. Vi ses.
Nei!
- Er du ok, far? - Ja, ja.
Minizoo.
Au!
Er du helt sikker på du er ok?
Kom igjen, Mie. Vis hva du kan.
Hallo? Hallo?
Far! Er du her? Kan du høre meg? Det er onkel.
Jeg er ikke i Slagelse. Jeg er her. Bli ikke helt borte nå.
Gjør plass. Det ser ikke bra ut. Det trengs oksygen.
Rolig, hva? Det er ingen tvil. Det er typisk heteslag.
- Det må være varmen. - Det må munn til munn til.
Han er i sjokk! Etter ham!
Jenter, har dere sett far?
Stans! Du trenger hjelp! Stopp nå. Stopp!
- Han er visst over alle hauger. - Helt sikkert, ja.
- Ha en fin dag. - Ha det.
Du kan godt komme ut nå.
Har hun gått?
Har du vært i dusjen i morges?
- Så flink du var. - Takk.
- Spiller du også på noe? - Ja.
Jeg spiller på PlayStation, datamaskin og iPad.
Jeg mener: Spiller du musikk?
- Ja, på telefonen min. - Skal dere ikke øve til nummeret?
Vi skal først lage den filmen der vi bruker hotellets fasili...
Alle tingene! Derfor er jeg på vei ned til minizoo.
-Får jeg bli med? - Hvis du gidder.
Jeg visste ikke at det var så vanskelig å stupe på hodet.
- Da skulle du prøve å dykke. - Kjempebra, venner.
Jøss så kjekk han er!
- Hei. - Takk.
- Det betyr "fint vær i dag". - Ja, men det er veldig varmt, hva?
Vent litt.
Det du akkurat sa der, betyr: "Solen er en ræv på onsdag."
Men det er kanskje meningen? Jeg heter Francisco.
Moren min er fra Danmark, og faren min er spanjol.
Hasta la vista. Det betyr "vi ses".
Se, der er det!
- Men hvor er inngangen? - Kanskje der borte.
- Hva skjer? - Faren min må ikke se meg.
Stå helt stille. Han kan både høre alt og se alt.
- Han har gått. - Hvorfor kan han ikke se oss?
Det er fiolintid to timer hver dag. Også på ferier.
Nå er han helt på tuppa for å vinne den sprø konkurransen.
Faren min vil vinne fordi han aldri var flink i sport.
Faren min vil bare vinne. Punktum.
- Er du klar, far? - Ja, ja.
- Husk å smile. Det må se bra ut. - Det kan du saktens si.
Kom igjen, far.
- Jeg kan ikke! - Bare én gang til.
Vi har den!
Jeg kan!
Hva så, kompis? Har du prøvd med vannskiene oppå vannet?
Å, geiter! Å, så søte.
- En papegøye! - De er flotte.
- Kanskje den kan snakke. - Hei.
Hei.
- Kaniner! Å, så søte. - Hvor er de hen? Å, der.
Det står at dyrene ikke må tas ut av burene -
- uten at det er en dyrepasser.
- Per, du må ikke ta ut dyrene. - Så søt den er.
- Å, den slikker hånda di. - Hunder liker meg godt.
- Og jeg liker hunder veldig godt. - Jeg er litt redd for hunder.
Han her trenger man ikke være redd for. Prøv å komme.
- Oi! - Se på han der!
Det skulle jeg gjerne prøvd.
- Det er vanskeligere enn vannski. - Hvordan gikk det?
Det gikk bra. Rekorden er 1,5 sekunder.
- Fokuser nå på de positive tingene. - Som hva, for eksempel?
- Solen skinner. - Og du har ikke brukket noe.
- Du druknet heller ikke. - Hei.
- Hei, min skatt. Hvor er Søs? - Hun skulle noe viktig.
Altså, unnskyld meg, men hva er viktigere enn å trene?
PETER SKATT
- Å, der er du. Hvor har du vært? - Borte i minizoo.
- Var det noen løver eller tigre? - Nei, men det var noe annet.
Det skulle vel aldri være et dyr som kan finne på å si voff?
- Skal vi prøve vannskiene igjen? - Jeg vet ikke om jeg kan.
Noen menn har bare det der, men jeg er jo ingen James Bond.
- Alt i James Bond er filmtriks. - Bare vi kunne gjøre det.
Det kan vi da. Det er bare Photoshop og greier. Det klarer jeg.
- Glimrende, Mie! Vi gjør det. - Det er det samme som å jukse.
- Var det ikke det du ville? - Jeg mente ikke det.
Jeg vil gjerne vinne, men det må være med ærlige midler.
Hei! Unnskyld at jeg forstyrrer. Vil dere ikke komme til middag i kveld?
- Alle sammen. - Til middag?
Selv om vi konkurrerer kan vi jo godt kose oss, ikke sant?
- Det høres deilig ut. - Nå skal det grilles.
- Du har fått leilighet med grill. - Nei, det er vår egen.
Hvem drar til Granca uten sin egen grill?
- Så lekker kjole. - Takk.
- Den er fra hotellbazaren, hva? - Nå! Veldig bra funn.
Maten er selvfølgelig plantebasert. Økologisk, naturligvis.
Masse proteiner. Vi må jo passe på musklene. Ikke sant, far?
Ta for dere av rettene. Fortell litt om dere selv. Far, hva driver du med?
- Jeg er regnskapsfører. - Jeg kunne bruke deg i firmaet mitt.
Jeg har 40 ansatte. Vi omsetter for 40 millioner. Min fettprosent er 10.
40-40-10. Tall, ikke sant? Det du var flink til.
Her har vi min vakre kone, Camilla. Vil du snu deg rundt?
Sånn. Vakker er hun. Solodanserinne.
Men hun er 33 år, så karrieren er over.
Sett deg, skatt. Så har vi August. Se på meg når jeg snakker om deg.
August spiller på FCKs førstelag og er faktisk på vei til Ajax.
Se på far. Du ser på far? Bra. Vi må bare sluttføre kontrakten.
De syns ikke musikkarrieren din er viktig, men det syns jeg.
Kultur er viktig. Og så har vi min andre lille musikkskatt, Olivia.
Hun er akkurat blitt tatt opp på solistlinjen på konservatoriet.
Som den yngste noen gang.
Det er årevis siden de så et så stort talent.
Jeg vet ikke hvor hun har det fra. Jeg spiller bare fem instrumenter.
Er dere snille og skru litt ned? Jeg står og snakker. Takk.
- Hva var det du drev med? Regnskap? - Ja, jeg er flink med tall.
- Det husker du kanskje fra skolen. - Jeg er ikke med.
- Vi har jo gått i samme klasse. - Du og jeg? Det tror jeg ikke.
La meg bare se på deg en gang. Nei. Deg husker jeg ikke.
Du ertet faren vår fordi han ikke var flink i sport.
- Det var veldig dårlig gjort. - Barn er nærtagende i den alderen.
Du spiser ikke noe, onkel Anders.
Spagetti, spagetti, spagetti!
Unger! Vi går i gang med de triksopptakene nå.
- Sa du ikke at vi ikke skulle? - Han husket meg ikke engang.
Nå gjelder alle knep. Er dere med meg?
Ja, sir!
Bra, far. Forestill deg at du raser av sted ute på vannet.
Takk. Far, du skal jo ikke se ut som om det er vanskelig.
- Det er vanskelig. - Forestill deg du er verdensmester.
Sterk! Overlegen!
Vakker! Vill! Og du er fullstendig brutal!
- Ja, ja, jeg har forstått det. - Vær så god!
Det er bra, far! Fortsett bare utover.
- Det er som å være der selv. - Det var du jo også, onkel.
- Det ser kult ut, hva? - Mye bedre enn jeg trodde.
- Vi kaster ut ham Blære Bjørn. - Så er det sunnhetssmoothier.
- Er du ok, skatt? - Ja.
Hvorfor går du rundt på stylter?
Stilen min trengte å bli frisket opp litt.
- Og hun Camilla der oppe har... - Hold munnen.
Jeg kommer. Jeg skal bare...
Yes!
Sol, hav og vannski. Nice kombo.
Man bare kjenner at sunnheten sprer seg i kroppen?
Det kjedelige er bare at det må forbi munnen først.
Mie, ta noen bilder av kroppen min, så man kan følge dens utvikling.
- En god idé til familiefilmen. - Og du kan også spille sterk mann.
- Du er inne på noe, Per. - Mie, kan filmtriks lage muskler?
- Jeg tviler. - Jeg slapper av. Nå spenner jeg.
Hva? Se. Og denne her.
- Og denne her! - Far!
Hvor ble det av familiesamholdet? Hva? Nei?
Da kan dere få Rullemarie. Jeg sier takk for i kveld og kaffe.
Nå tror jeg det er tid for en liten status.
Ole, hvordan går det med det der ballgreiene?
Ikke så bra. Mie, kan man ikke lage jukseopptak med det også?
- Kanskje. - Søs? Og du og dykkingen?
Ja, altså... Hun mangler å få hodet under.
- Ellers går det bra. - Jeg skal nok lære det.
- Jeg kjenner en som kan hjelpe meg. - Glimrende.
- Se og kom deg av sted. - Ja vel. Mie, bli med meg.
Hva er det med deg? Du ser ut som du er på vei til fest.
- Hva skal vi? - Vi skal skaffe hjelp til meg.
- Hei på dere. - Hei!
- Nå, står du der. Så morsomt. - Ja.
- At du står der, og så kommer vi. - Vilt.
Ja, helt vilt.
- Skal jeg spørre ham? - Nei, nei.
Vi skulle spørre om du ville hjelpe oss...meg med noe.
- Noe dykker noe. - Ja. Jeg har fri om en time.
Supert! Vi bor i nummer 233.
Og du har ikke en kjæreste som venter på deg?
Nei, så heldig er jeg ikke. Det har kanskje du?
- Nei. - Perfekt. 233. Vi ses.
Ja. Vi ses.
Vi ses.
Sitter du bare der og kjeder deg?
Hallo! Godt å se at du har blitt venner med vår lille gjest.
- Er han gjest? - Ja. Vi fant ham på stranden.
Han var så sulten og forkommen. Han skal ned på hundeinternatet.
Et sånt med bur?
Ja, det er det. Men han får det nok bra der.
Vent litt. Han leter etter deg.
Hørte du det? De vil sende deg i fengsel.
Du er helt håpløs! Du sa at du ikke hadde kjæreste.
Det gjorde jeg da ikke.
Han sa: "Har du en kjæreste?" Og så sa du: "Nei."
Det mener jeg nå ikke skjedde. Altså, han...
Han spurte om jeg har en kjæreste som venter på meg.
Og da svarte jeg nei. For det har jeg jo ikke.
Du er helt håpløs. Bare gå hjem. Det er noe jeg skal.
Ok.
- Takk. - Unnskyld, Francisco?
Det er bare... Jeg lager et feriealbum.
Kan jeg få et bilde av deg foran baren?
Selvfølgelig.
Kanskje du kunne flytte bort til den barstolen der?
Klart.
Og... Prøv å ta armen ut sånn.
- Hvorfor? - Det ser bare kult ut.
- Prøv å se kjærlig på hånda di. - Tuller du med meg?
Litt. Bare prøv.
Perfekt. Takk. Vi ses.
Hot ferie.
Yes!
Kunne jeg være behjelpelig, lille frue?
Det kan du godt, min fine herre.
Ta det helt rolig, lille venn. Det gjør slett ikke vondt.
Au! Skal du bite, ditt beist?
- Vær forsiktig. - Opp her, ja. Sånn.
Hvis vi får denne her opp her.
Jeg tror vi er der snart.
Stakk den av? Nå, der har vi den.
- Hva, din slyngel? Sånn. - Så nå er den visst der.
Ikke så høyt. Det kunne hende at den ombestemte seg.
Ja, det er så bra. Yes. Sånn.
Supert. Du så helt proff ut. Så tar vi ballen.
Jeg kunne ikke treffe de riktige steder.
Det gjør vi etterpå. Stol på meg. Kom igjen. Opp.
Og litt lenger ned. Ja, sånn.
Jeg fatter ikke hva vi driver med.
Og så bare den siste ballen.
Jeg gjør det helt ferdig senere, men se på dette.
- Så kult! Jeg er jo så god. - Selv takk.
Opp i lufta, trykker på knappen og slipper luften ut.
Så trekker blybeltet deg ned mot bunnen.
Ned mot bunnen...
Nice.
- Er du nervøs? - Nei, nei.
PETER SKATT
Det var bare... Jeg hadde forresten lovet at vi skulle filme dette.
- Kan vi få styrmannen til det? - Selvfølgelig. Carlos, vil du?
Takk.
Nå, Per, la oss så se. Vi skal ha melk, pasta og epler.
Jeg henter det!
- Hei. - Hei.
En, to, tre!
- Hva skjedde? - Hodet ville gjerne.
Men resten ville ikke være med.
- Nå, der var du. - Noen har kjøpt mange varer.
Det kan du si.
- Hei. - Hei.
Vekk, Per!
Nei, unnskyld.
- Dere raserer jo hele butikken! - Unnskyld, unnskyld.
- Herregud! - Far! Ærlig talt!
Fiskeboller med geitost. Vinbergsnegler i...
...mintsaus. Og kinesiske kokosboller.
Og cocktailpølser i Maisennasaus med litt grønt på.
Hva i all verden driver du med?
- Far har noe han vil si. - Hva skulle det være?
Far og Blære Bjørn lagde bråk på supermarkedet.
Det var ikke akkurat bråk.
Ok, kanskje litt. Men hver gang jeg ser Bjørn, blir jeg så...
Det skal det bli slutt nå. Jeg har arrangert en tur vekk fra hotellet.
Så slipper jeg å se på Blære Bjørn.
- Vi skal nemlig på...ørkensafari. - Ja!
Først og fremst skal vi kose oss der ute.
- Du er den beste far i hele verden! - Ikke i hele verden vel?
Men kanskje her på øya. Vær så god og spis.
Per? Nå, du er allerede i seng. Jammen så god natt. Sov godt.
Far? Det der med den hunden...
Per, hør nå her. Vi skal ikke ha en hund.
Jeg vet at du gjerne vil ha en hund.
Alle foreldre vet at det til syvende og sist blir oss, -
- de voksne, som passer barnas kjæledyr.
Jeg har mer enn nok med å passe på fire barn.
- Og onkel Anders. - Og onkel Anders.
Det er bare fordi i klassen kom jeg til å si at jeg har en hund.
Og etter ferien er det kjæledyrdag. Da vil de andre gjerne se den.
- Hvorfor i all verden sa du det? - Fordi alle de andre har dyr.
- Både Emil og Max har hund. - Man må ikke ljuge.
Man må ikke alltid ha det de andre har. Hva pleier vi å si?
- Du er... - God nok som du er.
- Men hva med deg og Blære Bjørn? - Ja. Sov nå.
- God natt. - God natt.
- Hei! - Hysj.
- Jeg krabber ned. Du holder utkikk. - Men vær forsiktig der nede.
Stille! De må ikke høre oss.
Jeg tror ikke jeg kan klatre over med ham. Hva gjør vi?
Kanskje...
Vent! Vakten kommer tilbake.
Å nei!
Hva foregår her?
Ta det rolig, lille venn. Alt er i orden.
Lille venn? Hvor er du?
Kom! Skynd deg!
Kom! Kom! Kom!
Kom så, Lille.
- Skal den hete Lille? - Bare til vi finner et fint navn.
Et navn min far ikke kan stå for når han ser ham.
Du heter Lille Per, ikke sant? Hva så med... Lille Far?
Se. Han liker navnet sitt.
Det er best jeg stikker. Vi ses i morgen. Alle tre.
Så, så. Stille.
- Hallo? Hva skjer der ute? - Jeg er bare dårlig i magen.
Det var ikke så bra. Skal jeg hjelpe deg?
Nei, nei. Det trengs ikke. Jeg er mye bedre nå.
Det var bra. Skynd deg i seng igjen. Vi skal tidlig opp i morgen.
Se! Nå er du så god som ny.
- La oss komme av sted. - Hvor mye klær skal man ha på seg?
Ta med nok. Klær kan man alltid ta av, men man kan ikke...
- Ta klær på som man ikke har med! - En godt oppdratt barneflokk.
Kom igjen, Lille Far. De andre må ikke se oss.
- Så er det oppstilling til solkrem. - Nei takk. Jeg vil bli brun.
Hei! Hvor er Per?
Så kan dere leke sammen til vi kommer tilbake.
Nei, Bodil. Ikke se sånn på meg. Du vet at du blir bilsyk.
- Hva med deg, onkel? - Jeg tror jeg blir hjemme.
Tar en liten hjemmedag.
- Nå. Da mangler vi en sjåfør. - Jeg kan kjøre!
- Nei. Man må ha førerkort. - Jeg kjenner en.
Det skulle vel aldri være...
Kom igjen. Kom, da.
- Det har du visst gjort før? - Bare cirka hundre ganger.
Du er heller ikke så verst.
Hør etter, alle sammen! Det er tre ruter man kan velge mellom.
De er markert med blå, svarte og røde skilte i veikanten.
Den blå er kaktusruten.
Den starter nederst i kløfta. Og det er begynnerruten.
Den svarte er monsterruten. Den går rett over fjellet.
Den røde, ørkenruten, er den lengste. Hva gjør vi?
Monsterruten! Det er klart!
Kanskje ikke så smart å velge den vanskeligste.
- Begynnerruten. - Det er meningen vi skal kose oss.
Det stemmer, Mie. Det minner meg om noe.
Ikke noe med å kjøre om kapp. Er vi enige om det?
Ja, ja, ja.
Nå? Det er andre som er ute og kjører i dag, hva?
- Hei sann. - Hei.
Er dere allerede gått i stå, eller?
Nå, vi ses!
Gått i stå... Jeg skal vise ham. Her, Per. Ta kartet.
Kjør etter dem.
- Kom igjen! Hvorfor går den ikke? - Jeg vet ikke.
- Det skjer ikke noe. - Kan det være denne?
Vi er langt foran!
- Kan vi kjøre så fort? - Selvfølgelig kan vi det.
- Hvorfor? - Slutt å være en liten unge.
Far, vi skulle jo bare kose oss.
Det er da også det vi gjør. Mannekose.
- Kom igjen, Søs! Vi er langt etter! - Det er veldig vanskelig!
- Kan du se dem? - Nei. Det støver alt for mye.
Hva med denne her?
- For mye? Eller... - Den er akkurat deg.
Jeg har faktisk ikke sett noe som passet bedre sammen, -
- siden Rundetårn fikk kobbertak.
- Da blir det jo ikke bedre. - Den er enestående!
- Far! Nå kjører du monsterruten! - Jeg vet det.
- Hvorfor stopper vi? - Sa ikke faren din "begynnerruten"?
- Det er jo han vi skal fange. - Er det nå en god...
Etter dem. Skynd deg.
Oi.
Nei, nei, nei!
- Hei. Skal det være show... - Min drømmehelt.
Olé!
Hvor ble det av dem? Jeg fatter ikke!
- Skal vi ikke bare snu? - Ikke tale om. Se på kartet.
- Å nei! - Nei!
Få det vekk! Mie! Jeg ser ikke noe! Få det vekk!
Til venstre, far.
- Få det nå vekk! - Jeg kan ikke!
- Det var nære på. - Kom da. Jeg kan stadig ikke se dem.
Nå skal vi bare rundt toppen, så er det hjemover!
- Se der oppe! - De er over en kilometer bak oss.
- Der er de! - Hvor?
De er på vei tilbake. Vi avskjærer dem.
- Hold fast, Per! - Jeg liker ikke dette!
Ok. Vi stopper.
Jeg kan ikke! Det virker ikke.
Kan du se dem?
Jeg kan se en støvsky ved ørkenen. Kanskje det er jentene.
Det hjelper ikke. Vi kommer dypere og dypere ned.
Du sier ikke det?
Hva med far og Per?
- Ikke å se noen steder. - Jeg ringer dem.
Det er ikke dekning her ute.
- Du verden. Kan du reparere den? - Det tror jeg dessverre ikke, Per.
Og det som verre er... Solen holder på å gå ned.
- Hva sa du? - Ikke noe, Per. Det går nok bra.
Det er best vi kjører etter hjelp.
Ah! Er dette romantisk, eller hva?
Ja, det skulle jeg nok mene.
Jeg vet ikke... Jeg...
Jeg føler meg nesten kalt til å...
- Nei, det er kanskje upassende. - Hva tenker du på?
Ville du ha noe i mot at jeg framførte et lite elskovsdikt?
- Nei! - Fra de varme land.
Det vil jeg da veldig gjerne høre.
Det var så en nonne, som møtte en seiler.
Bom fallera og tjohei.
Han spurte: "Vil du se min nye tatovering?"
Bom fallera å nei!
Den var kanskje ikke så velplassert her.
Tvert imot! Det er det vakreste diktet en mann har resitert for meg.
Skål, søte.
- Au! Forsiktig! - Jeg er forsiktig.
Du er da også en klovn. Vil du noe med han Francisco?
Nei, jeg har jo Peter. Selv om han ikke bryr seg om meg.
Hvorfor flyr du rundt i de klærne?
Så du ikke hvordan han kikket etter Camilla?
Au! Gjør du det med vilje, eller?
Jeg skjønner det, men vi må vente til det blir lyst.
Det er fra før av som en nål i en høystakk.
- To nåler. - I en veldig stor og mørk høystakk.
- Hva er det for noen nåler? - Buggyene.
- De er jo der ute et sted! - Ja, men heldigvis er det varmt.
De tar ikke skade av én natt under åpen himmel.
- Det der er Karlsvogna. - Det stemmer.
Den er en del av stjernebildet Store Bjørn.
- Vi vil ikke tenke på ham nå. - Du har rett.
Mye kan man si om Bjørn, men noen stjerne er han ikke.
Det er så mange år siden han lo av deg.
Nå er du jo voksen og verdens beste far.
- Selv om du ikke kan løpe fort. - Takk, Per.
Bare synet av ham. Jeg vet ikke... Men du har rett.
Det er dumt. Det må bli slutt på det.
Lover du det?
I morgen blir alt bra. Fred og ro. Vi skal ikke annet enn å kose oss.
Det lover jeg.
God morgen! Smil til fotografen.
Så, Lille Far. Nå er jeg... Lille Far!
Hvor er Lille Far? Bare han ikke har stukket av.
Vi er her borte!
Vi gjemmer oss begge to.
Flott hule. Bra gjemmested.
Hva sier du, Lille Far? Vil du gjerne bo her?
Vi er enige om at filmen er i boks, ikke sant?
Men vi har stadig et avslutningsshow som vi må levere.
Det er akkurat det vi har. Med mine talentfulle barn.
- Du er flink til å spille gitar. - Jeg kan tre akkorder.
Ole kan de der merkelige lydene med munnen. Og Søs...
Du kan danse. Litt iallfall.
Jeg kan godt lage en koreografi, hvis Ole og Mie skriver et nummer.
- Hva kan jeg gjøre? - Du kan jo nesten alt.
Kan du ikke finne på et artig nummer sammen med Bodil?
- Jeg finner på noe. - Fint.
Så går jeg ut i resortet og snakker pent om familien...
- Far, nei. Husk på supermarkedet. - Og ørkenen.
- Jeg er blitt mye klokere siden. - Siden i går?
Far, jeg har den dypeste respekt for deg.
Du er en fremragende bokholder.
Og en like fremragende far.
Men du skal jammen ikke valse rundt der ute på resortet -
- og gjøre deg selv og din familie til latter.
- Hva skal jeg da? - Gjøre det du er aller flinkest til.
- Ligge i liggestol? - Ja.
Her kan du ligge i fred og ro vekk fra alt.
Det skal jeg da love. Og ikke litt lengre vekk fra alt?
- Her er limonade. - Og en skål med frukt.
Illustrert Vitenskap, som du elsker.
- Håndkle og solkrem. - Jeg har med andre ord husarrest.
Det har du i hvert fall ikke. Du har liggestolsarrest.
Ah!
du vil så gjerne være en stjerne
i det...fjerne
Eller kanskje heller noe med...
Og så noe med...
- Hei, Søs. - Hei.
- Er det en zombiedans du gjør? - Veldig morsomt.
- Jeg har mixet en prøvetekst. - Jeg kan da prøve det.
- Sånn! - Bare Lille Far tåler hårfargen.
Min mor er helt helsefreak. Gjør hun, så gjør Lille Far også.
Bra. For jeg vil øve med ham uten at noen kjenner ham igjen.
Hvor mye er klokka? Jeg må hjem og øve fiolin.
- Ok? - Ja. Vi ses.
Nå får du en annen farge pels. Så kan vi komme ut og ha det gøy.
Hei, skatt. Hvor er du på vei? Du har halvannen times fiolin igjen.
- Hvorfor må jeg alltid øve fiolin? - Fordi vinnere spiller fiolin.
- Du skal være en vinner. Som far. - Sitt.
- Eller liker du å være taper? - Nei, men hvorfor koser du deg?
Fordi jeg allerede er en vinner, skatt.
For øvrig skal jeg ikke kose meg. Jeg skal sykle 50 km på denne her.
Skryter du nå igjen? Du snakker hele tiden om å vinne.
Det spiller ingen rolle. Faren vår sier at vi er bra nok som vi er.
- Faren din er en pingle. - Nei, det er han ikke. Han er best.
Han ble lei seg da du ertet ham da dere var barn.
- Så klok du er da. - Jeg er bare bra nok som jeg er.
Men jeg...
Jeg har ikke tid til dette her. Jeg skal trene.
Sånn har ingen snakket til faren min. Du er så kul, Per!
- Skal vi trene med Lille Far? - Skulle ikke du øve?
- Nei, for jeg er allerede en vinner. - Kom, Lille Far!
Sitt. Snu rundt.
Ligg. Flink!
- Så flink han er! - Det er fordi det er min hund.
Din hund med mørk pels.
Au, for søren!
Det er noen som tar seg en hvil, hva?
- Jeg har tatt 30 km på den her. - I det antrekket der?
Ja. Nei, det kunne jeg da aldri finne på.
Jeg trengte bare en dukkert og ville ta 30 til etter lunsj.
- De har spagetti på menyen. - Det høres da bra ut.
Det er ikke til å tro. Det var da utrolig. Det er deg!
Nå husker jeg deg. Gode, gamle Spagettio.
Du skal få en klem. Det var lenge siden.
Det var så hyggelig den gang. Gode gutter, gode kamerater.
Du ligner deg selv. Ikke en muskel på kroppen.
- Det vet jeg nå ikke helt. - Selvfølgelig vet du ikke det.
Som min far sa: "Den som ikke trener, intet vinner."
Jeg skal opp på jernhesten.
Så vidt jeg husker, Spagetti, likte du å være en taper.
Verden er liten. Spagetti, Spagetti, Spagetti.
Spagetti, Spagetti, Spagetti!
Spagetti!
Nei!
Rolig, venn. Det er bare 30-40 stykker igjen, tror jeg.
Den sitter stygt, den her borte.
- Så godt det var! Er det mer? - Det kan du tro, Ole.
- Skal du ikke sitte, Far? - Nei, jeg foretrekker å stå.
Han har jo dovnet seg hele dagen.
Ja, akkurat. Au!
Kom da, etter ham!
- Stans dem, Ole! - Hvor tror dere at dere skal?
- Vi er på vei til stranda. - Hadde vi ikke avtalt...
Jeg blir på min liggestol nede ved vannet.
- Hva om dere møter han Bjørn igjen? - Så ikke noe. Det er slutt.
I dag blir en god dag. Vi skal bare kose oss.
- Hvor er onkel Anders? - Ute og suger litt havluft.
- Slapp av. Det skjer ikke noe. - Jeg skal nok holde øye med ham.
- Skal vi starte oppe på gresset? - Jeg skal bare øve noen akkorder.
Å nei!
Det er ikke noe problem, Per. Jeg legger meg bare her for meg selv.
- Hei! - Hei. Hva bygger du?
- Et dronningslott. - Kan jeg bygge et kongehundehus?
Ja, god idé, men hvor er du-vet-det-nok?
Han er borte i sin du-vet-nok-også-godt.
- For søren, Lissi! - Hva?
- Det er napp. - Nei!
- Det er en skikkelig krabat. - Er det noe jeg kan gjøre?
- Finn to glass nede i kurven. - To glass?
- For denne drikker ikke seg selv. - Nei, altså!
- Unnskyld. - Nei, helt i orden.
Olivia, skatt? Hva med å prøve litt pyntestein på borgen din?
Det ville vært veldig fint med et fint tak av muslingskjell.
Det pleier alltid jeg.
Vi holder oss til pyntestein. Det er finere på borgen vår.
Der bruker vi pyntestein. Pyntestein er nemlig best.
Unnskyld, hvis du flytter fingeren én gang ned, så burde den være der.
- Hva mener du? - Jeg skal vise deg.
Du setter den der og fjerner den der. Prøv det.
- Ja, ja. Takk! - Kult.
Du vil så gjerne, da, da, da, være en stjerne...
Og så noe med "hjerne" eller "fjerne"...
Hva med...
- Hva med "å finne sin egen kjerne"? - Ja! Takk!
- Selv takk, da. Vi ses. - Ja, vi ses.
Nå skal du bare se her.
Jeg har funnet noe ravaktig og noen pinner og et flagg.
- Far! Det er et hundehus. - Det blir et fint hundehus.
Olivia, vi skal da ha en vollgrav. Det må en ekte borg ha.
Vi skal ha en mur rundt. Flytt deg litt.
- Og vi graver her. - Kom, Olivia.
- Jeg har fire tårn. - Og muslingskjell her oppe.
- Det var Olivias. - Det var så Pers.
- Det var Pers! - Den tar jeg!
Hei! Da tror jeg søren meg den er der.
- Hvem da? - Sangen, tulling.
- Flott, Mie. - Takk. August hjalp meg.
- Han er veldig søt. - Han er sønn av Blære Bjørn.
- Ja, ja, men... - Når man snakker om solen.
Så øsregner det. Kan vi få høre sangen?
Jeg må bare øve litt mer før showet, men...
Har han blitt gartner, eller?
- Sangen! - Ja.
Det starter med at Ole gjør et beat...
- Far! - Bare de ikke holder på igjen.
- Nå, jeg starter med et beat. - Ja, akkurat.
Så kommer jeg inn med gitaren og tar noen akkorder.
Noe er helt galt. Vi er nødt til å sjekke det.
- Hva driver de med nå? - Ingen anelse.
Men det virker absolutt ikke sunt.
- De har begravd bestefar! - Begravd?
- Hvor da? - Her! Det må være her.
- Forsiktig! - Spagetti, hvor er han?
Nei, nei, nei.
- Det er nesa hans. - Det er føttene.
- Kom her. - Opp.
Ikke tillatt.
- Å! - Per?
- Olivia? - Hund?
Hvem vil ha is? Vi spanderer.
Takk.
- Kult at du lærte Lille Far triks. - Olivia hjalp til.
Hva gjør vi med Store Far? Han blir bare sprøere og sprøere.
Faren vår er heller ikke helt normal.
Faren vår er bare sånn når han ser deres.
Det ville hjelpe hvis faren deres sa unnskyld.
Det kommer aldri til å skje. Han sier ikke unnskyld til noen.
Kanskje vi kunne få dem til å bli venner.
Nemlig. Vi kunne få dem til å samarbeide om noe.
- Det kommer de aldri til. - De ta livet av hverandre.
Men hva nå hvis de ble nødt til det?
- Far! - Vi trenger hjelp!
Per og Olivia har drevet til havs i gummibåten.
- Hva for noe? Min Olivia? - Og vår Per.
De er på vei mot et farlige rev. Se!
Å nei. Det går galt.
- Vi må skaffe en båt. - Jeg seiler ut. Ring kystvakten.
- Nei. Jeg seiler ut. Du må ringe. - Det handler ikke om å spille helt.
Det handler om å være en helt!
Hei, hei!
Vent litt, da!
- Hei, hei! Nei! - Du må hjelpe meg!
- Skulle de ikke samarbeide? - Jo, selvfølgelig.
Olivia, far er på vei! Ta det rolig.
- De er jo helt ville! - Hva? Hva gjør de?
- Jeg kommer, Per! - Det tror jeg ikke.
Ja!
Nei, nei!
- Nei, B.B. - Vekk med deg.
Vekk med deg. Kom deg vekk.
Det er ikke sant!
- Hva er det som skjer? - Det vil dere ikke vite.
- B.B. - Nei.
Hva? Det er ikke ungene. De har lurt oss.
Hva gjør du, Spagetti? Se hva du har gjort.
Det gikk så heller ikke. De vil bare ikke samarbeide.
Ohoi! Lille Bjørn, hva gjør dere?
De er ute der de ikke kan stå. Vil du ha en hånd, far?
Vi må finne på noe annet.
Hva? Vi har det travelt hvis vi skal rekke det innen finalen i morgen.
- Unnskyld, hvor skal vi sitte? - Familien Far? Bli med denne veien.
- Hvor er de andre? - Søs kler seg om.
Mie og Ole klipper filmen ferdig. Løp opp og be dem skynde seg.
- Jeg må uansett hente Lille Far. - Jeg står rett her.
- Jeg mente Bodil. - Skynd deg. Det starter snart.
- Se, det er her. Fars plass. - Hei. Jeg skal vise filmen deres.
- Kan jeg få den? - Den er på trappene.
Jeg gleder meg til å se den. Den kan hete "Spagetti på 100 måter".
- Veldig morsomt. - Her er vår.
Du passer på den. Det er gull. Det skjønner du, ikke sant?
- Mie! Det begynner straks. - Jeg skynder meg alt jeg kan.
- Kommer dere ikke snart? - Jeg skal legge den ned på den her.
- Lille Far? - Sånn. Da er vi klare.
- Hva med dette her? - Det er opptakene som ikke duger.
Kom da!
Velkommen, alle sammen. Så er tiden endelig kommet -
- da vi skal finne den familien som skal være Årets Solfamilie.
Finalistene er, som så ofte før, familien Skov!
Og for første gang: familien Far.
Først presenterer familiene seg selv -
- med noen små feriefilmer de selv har filmet her nede.
Og etterpå kommer den endelige, avgjørende opptredenen her på scenen.
Må den beste familie vinne!
Spagetti, følg godt med.
Det har allerede startet.
- Shit, det ser profesjonelt ut. - Nei, det er da ikke noe.
Skynd dere. Vi må skifte.
For en familie, hva?
Det er en verdig kandidat til tittelen.
Det blir spennende å se hva vår andre familie har funnet på.
Og mens vi gjør klar til det, har vi en liten overraskelse.
De dansende guider!
Jeg sjekker bare ungene.
- Bare Lille Far ikke blir nervøs. - Jeg tror han gleder seg.
Jeg er litt nervøs. Mest for hva far vil si.
- Olivia? August, hva foregår? - Vi snakket bare.
Dere skal ikke bare snakke med hverandre. Dere er konkurrenter.
Dette her er ikke en pølsefest i ungdomsklubben.
Det er bare plass til én vinner, og vinneren tar alt.
- Hva om vi taper? - Taper?
Det ordet tror jeg ikke engang jeg kjenner. Hva?
I vår familie taper vi ikke, ok?
Med mindre dere kaster bort tiden på å koseprate med motstanderne -
- i stedet for å gjøre dere klare. Da kan man tape.
Fokuser, Olivia. Og se innover, August. Ok?
Dere vet godt hva jeg forventer av dere.
Hallo? Faren deres sier at dere har deres familiefilm her inne.
- Jeg har den her. - Vent!
Jeg syns vi skal bruke denne her.
- Nei, det er alle feilklippene. - Akkurat.
- Du har helt rett, Per. - Selvfølgelig. Det er det vi gjør.
- Ole, er du med? - 100 prosent.
- Og dere er helt sikre? - Ja.
Og så gjør vi klar til den neste familiefilmen.
Ja, sånn, far!
Se, det er bare juks og tull! Har dere sett det?
Hva er det som skjer?
Jeg tror det skjer akkurat det som skal skje.
Ja! Du har rett, onkel. Det tror jeg også.
Ja, det var også en måte å gjøre det på.
Men ikke noe er avgjort ennå.
For nå skal vi se de to familiers opptredener som de har forberedt.
Og jeg gleder meg. Hva med dere?
Det er de andre først. De er sikkert veldig flinke.
Men mine barn kan også noe. Ikke sant, onkel? Onkel?
Onkel?
Går det ikke bedre i ordentlige sko og en litt mindre stram kjole?
Sikkert. Jeg vil også bare gjerne se litt lekker ut.
Du er lekker, Søs. Det har ikke noe med klærne å gjøre.
Tror du ikke snart du skal ta den der?
Og tilgi ham for hva enn det er han har gjort.
- Kom igjen, Søs. Er du klar? - Ja. To sekunder.
Peter! Pe...
Hva i all verden? Hva er det som foregår?
Jeg aner ikke.
Det er jo min datter! Det er Søs!
går du og føler du er en taper hvis du gjør feil
tenker du at kun en streber kan få vind i sine seil?
du vil så gjerne være en vinner som blir til mer enn andre blir
men dine venner og venninner vil mye heller ha deg ned i gir
du er en hard ass og en smart ass du trenger ikke bevise mer
det er dem du kjenner dine venner og du er god nok som du er
god nok god nok god nok som du er
Skatt? Camilla, hva gjør du?
- Jeg vil være med. - Stopp!
om du har smoking på til festen eller bare bare tær
så er du like kul som resten for du er god nok som du er
Hva er det for en hund?
Å! Er den ikke søt?
det er altfor mye konkurranse alle vil være nummer en
ta bare og gi deg selv en sjanse til å kose deg og chille litt
det er så mye mer i livet enn å være først og best
du får et tips nå ta og gi slipp nå så lover vi at livet blir en fest
Fiesta!
- Svigermor! - Onkel!
tro nå på deg selv og det du selv vil
det du godt kan og hva du er verdt
tro nå på deg selv og det du selv vil
det du godt kan og hva du er verdt
tro nå på deg selv og det du selv vil
det du godt kan og hva du er verdt
tro nå på deg selv og det du selv vil
det du godt kan og hva du er verdt
du vil opp og være en stjerne men stjerner har forskjellige skjær
- finn heller din egen kjerne - for du er god nok som du er
god nok god nok god nok som du er
la de andre bare gjøre hva de har lyst til hver især
du er deg selv om noen spør det kunne være mye verre
vi er alle sammen forskjellige vi har alle noe å lære
- la nå vær å være så hellig - finn et speil og se deg selv i
og så tro på at du er ok
akkurat som du skal være
dropp det hard ass og smart ass for du trenger ikke bevise mer
vi er dem du kjenner dine venner og du er god nok som du er
Ja!
Bravo!
Wow!
Det var vel flott! Jeg vet bare ikke hvordan vi får avgjort det.
Det vet jeg. Bare gi den til ham.
For faren vår sier at vi er bra nok akkurat som vi er.
Vet du hva, far? Det er du også!
Vær så god.
Takk skal dere ha, men skal jeg være helt ærlig, -
- så syns jeg ikke at jeg har fortjent den.
Far? Jeg er lei for at jeg var etter deg da vi gikk på skolen sammen, -
- og kalte deg alt mulig, blant annet den italienske retten.
Det beklager jeg. Det var ikke greit.
Det var, som Lille Per har sagt til meg, veldig slemt.
Og det vil jeg gjerne si unnskyld for.
Kan du ikke komme opp hit? Ja, kom hit opp.
Takk, Bjørn. Men jeg har heller ikke fortjent den.
Jeg har oppført meg som en klovn hele uka.
Men ikke så stor kjempeklovn som jeg har vært.
- Jeg har vært en litt større klovn. - Men jeg har vært en idiot!
- Jeg var en enda større idiot. - Jeg var klart den største idioten.
- Far! - Ok, dere har rett, barn.
Hvis noen fortjener denne her, så er det dere!
Ellers takk. Her. Kom, Olivia.
Takk for en deilig ferie.
Vi kunne ta en uke til. Hva sier du?
Olé!
Skal vi møtes hjemme? Jeg vil gjerne lære det der beat box.
- Din far sa at du skulle til Ajax. - Det er hans drøm. Ikke min.
Nei, ellers takk.
Peter!
Kom, alle sammen! Da er det selfie!
Smil!
Slutt med løgn og smiger. Vær den du er.
Ja, vi må jo til det, Lille Far. Kom.
- Far? Nå igjen? - Det er jo ikke en ordentlig tur...
- Det er altså min hund. - Jeg vet det.
Men du kan gjerne være med hvis du har lyst.
- Det vil jeg gjerne. Takk, Per. - Kom da, Lille Far.
Norske tekster: Lise Weggersen Scandinavian Text Service 2018